Megan!
Traducerea și adaptarea: Cookie
Sincronizarea: Ianus www.mr-ianus.blogspot.com
Trezește-te!
Trebuie să mergem afară.
Ce s-a întâmplat, scumpo?
Scumpo, du-te și verifică în cușcă, vezi dacă nu cumva e acolo.
Megan!
Când o să se întoarcă?
O să se întoarcă. Îi punem apă și mâncare în bol.
Dacă i se face foame, se întoarce să mănânce, nu?
Mie chiar mi-e foame acum. Ție nu ți-e foame?
Mi-e așa foame, că ți-aș înfuleca mânuța.
Lasă-mă să mușc o bucată din mânuța ta.
O bucățică mică?
De ce nu-mi dai și mie o bucățică?
- Măcar un degețel. - Nu!
Dar tu ai cinci degețele!
Gata, trebuie să facem liniște când o trezim pe mami, da?
Vrei să te-arunc în pat? Să te-azvârlesc?
Vreau să mă ghemuiesc lângă mami.
Nu, nu!
Suntem tigri!
Dorm! Încetează!
- E prea devreme... - Suntem tigri.
- Nu... - Ba da.
Încetează! Niciodată nu mă lăsați să dorm până mai târziu.
Nu!
Nu, cântă frumos! Trebuie să-mi iau micul-dejun.
Așa! Îmi place melodia asta.
Poftim ovăzul pisat. Gata, mofturoaso.
Arată minunat! Ești gata să mănânci?
Trebuie să mănânci repede, da? N-ai voie să întârzii azi.
Să sufli mai întâi.
Nu-mi place...
- De ce nu-ți place? - E de-a dreptul scârbos.
Scumpo, ce-ai făcut? Ai turnat apă peste, atât?
Da, e ovăz pisat instant.
Da, dar trebuie să înmoi ovăzul.
N-are nimic.
E delicios, să-l mănânci tu!
Hai să mâncăm ca leoparzii. Poate așa are gust mai bun.
Mănâncă măcar stafidele, bine?
Dean, n-am chef să fac curat după doi copii!
Frankie!
Folosește o lingură, scumpo.
- De ce să mănânce cu lingura? - Hai, folosește lingura.
Scumpo, mâncăm ca leoparzii!
Alo, aia-i a mea!
Arată-i lui tati cum mănânci cu lingura.
Ești fată mare, doar știi să mănânci cu lingura.
Cum adică te-ai făcut domnișoară?
Ești fată mare acum, așa că s-a dus cu distracția.
- Lipește-ți-o de față! - Frankie, plecăm în două minute.
Hai, nu mânca așa, încetează. Să mergem.
Dacă așa-ți mănânci tu micul-dejun, înseamnă că nu ți-e foame.
Nu, tata e de vină!
Știu că tata-i de vină. Să mergem, puștoaico.
- Eu sunt de vină. - Tati, m-ai băgat la belea!
- Îmi pare rău. - Să mergem, am întârziat!
Vrei să te îmbraci cu asta?
Da.
Bine, dar trebuie să te grăbești. Ești gata?
Un', doi, trei, patru, cinci, șase, șapte... O să reușim!
Opt... Ai reușit la opt!
Scuze! Ce mamă zăpăcită.
Frankie, o să te porți frumos cu dna Alex azi?
Promiți?
- Bine, te iubesc la nebunie. - Și eu te iubesc la nebunie!
Serios? Că eu te iubesc ca un dement!
Gata, oameni buni, trebuie să plecăm dacă nu vrem să întârziem.
Ne vedem la recital, tati!
Cin, pune-ți centura!
- Cindy, să-ți pui centura. - Am înțeles.
Îți pui centura, te rog? Strada asta e nebunie curată.
Ai grijă la tipul ăsta... Nenorocitul naibii!
Lua-te-ar naiba! De ce nu încetinești, dobitocule?!
Afurisitul naibii...
O să omori pe cineva, dementule!
Da, știu.
- Ai ajuns. - Bună!
Scuze, aproape am terminat aici.
- Ai o clipă liberă? - Da, sigur.
Ai apucat să discuți cu familia ta?
- Nu, dar o să discut. - Nu-i nimic.
Nu te presez, doar că-i o ocazie de perspectivă.
- Știu, o să mă hotărăsc până luni. - Până luni? Bine.
Trebuie să am cea mai bună asistentă alături de mine acolo.
- E primul tău copil? - Da, e tare emoționant.
Da, știu... Nu-i așa?
- Ai aflat deja ce-o să fie? - Nu.
Vrei să afli sau vrei să fie surpriză?
- Vrem să știm. - Sigur că vreți.
Copilul în sine e o surpriză suficientă.
- Da. - Ia să vedem...
- E fetiță. - Serios?
- E o veste bună? - E o veste minunată.
Mă bucur...
Se va însenina după-amiază și nu va strica planurile de 4 iulie,
cer rămânând senin pentru artificiile de mâine.
Nu uitați să vă îmbrăcați un pic mai gros.
Încă un cântec.
Ce s-a întâmplat?
Sunteți gata, doamnelor și domnilor?
- Da! - Bine.
Am găsit-o pe Megan.
Cinci, șase, pe locuri, cântați!
De câte ori ți-am spus să încui poarta aia afurisită?
Mi-a venit o idee.
Mă gândeam să-l vizitezi pe bunicu' azi. Ce zici?
Da!
Ai găsit-o pe Megan?
Nu...
Poate s-o fi mutat la Hollywood și-o fi devenit un câine-actor.
Ce zici, s-a mutat la Hollywood ca să devină un câine-actor?
Frumoasă era, nu crezi? Poate asta s-o fi întâmplat.
Bunicule!
Scumpo, ce faci? Ia uite ce-am eu pentru tine!
Ia uite aici.
Tu nu vii?
Nu pot să fumez lângă rezervorul de oxigen.
Scumpo, fugi să-ți iei rămas-bun de la tata.
Nu-l mai vezi până mâine. Ai grijă la apă.
Fugi, ai drumul liber!
- Pa, tată! - Pa, scumpo.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc.
- Să te distrezi, scumpo. - Bine.
Știi ce să faci când sforăie bunicul, da?
- Îl acopăr gura și nările. - Așa te vreau!
Fugi de te distrează.
Hai, vino la mama!
Poți s-o faci! Hai, scumpo!
Bravo, a fost grozav.
Ce zici, mergem înăuntru?
Care-i treaba cu el? Iar v-ați certat?
Îți povestesc eu mai târziu.
- Tati de ce nu intră? - Nu știu.
- Dle Benatti, îmi pare bine. - Luați loc.
Pentru ce fel de slujbă ați aplicat?
Șofer, ajutor, ambalator... Ceva pentru care să fiu plătit.
- Aveți experiență? - Sigur.
Unde ați mai lucrat?
Am mai ajutat lumea să se mute. Vă referiți la slujbe anume?
Dar n-ați lucrat pentru o firmă de mutări?
Nu.
Asta înseamnă că n-aveți experiență. De unde sunteți?
Din Florida.
- Și de când stați aici? - De vreo doi ani.
- Și unde locuiți. - În Brooklyn.
- Puteți ajunge zilnic aici? - Da, sigur.
Trebuie să fiți prezent la șapte dimineața.
O să ajung.
Gata? Stai așa. Ia de-aici!
- Bine, Marshall. - Bravo!
Ești crai printre bărbați. Homosexualii nu-și au locul aici.
Stai drept, băiete! Ține-le bine!
Nu-ți face griji, nu ești încă profesionist.
Cum cunoști tu fete?
Mă duc la ele și fac cunoștință. Le zic ce-mi trece atunci prin cap.
- El claxonează. - Asta doar le atrage atenția.
Eu cobor din mașină și vorbesc cu ele.
Sau urlă la ele, le face complimente.
Nu știu, am impresia că bărbații sunt mai romantici decât femeile.
Când noi ne însurăm, o facem cu o singură fată.
Îndurăm mult timp până cunoaștem o fată
și ne gândim c-am fi idioți dacă n-am lua-o de nevastă
pe fata asta tare grozavă.
Dar fetele se pare că ajung în momentul
în care trebuie să aleagă cea mai bună opțiune.
Știu fete care se mărită cu băiatul fiindcă are o slujbă bună.
Își risipesc toată viața căutându-și prințul pe cal alb,
dar sfârșesc prin a se mărita cu cel care are o slujbă bună
și care-o să le fie alături.
Ia-ți partea și du-te acasă. Întrerupem munca aici.
Mersi, Jamie...
Hai să-ți spun ceva.
Eu, când o să-mbătrânesc, o să fiu tare chipeș.
Tu, când o s-ajungi la bătrânețe, o să arăți ca el.
Cum adică tu când o să îmbătrânești?
Mai durează până atunci. Mai am vreo 50 de ani în față.
Frate, parc-am picat în Al Treilea Război Mondial!
Împachetează totul din bucătărie și de la etaj,
încărcăm camionul, fugim până-n Pennsylvania
și ne-ntoarcem până diseară.
Ce cameră mică!
Cum să încapă aici toate lucrurile lui?
Probabil că n-o să... Voi demontați mobila.
Cât vă aduc eu cutiile, voi despachetați și să aranjați aici.
Îndoiți cutiile, ca să le scoatem de aici.
- Ce se întâmplă cu restul lucrurilor? - Nu-i treaba noastră.
Hai, mișcă-te, repejor!
Trebuie să plecăm.
Nu-nțeleg ce vrei să spui.
Mai avem o mutare azi, trebuie să plecăm.
Dean, ești gata? Hai să mergem.
Am terminat treaba. Hai să-ți dau banii.
110 și încă 20 de dolari, partea ta de bacșiș.
Să mergem, avem un drum de două ore până-n oraș.
Walter!
Să nu te superi pe mine.
Ți-am despachetat niște lucruri, sper că e-n ordine.
Vrei să intri pe picioarele tale? Nu vrei să fii împins în cărucior.
Ăsta e noul tău cămin.
Ți-am atârnat uniforma, sper că e-n regulă.
E tare frumoasă.
Am observat că aveai multe chibrituri, așa că le-am lipit de perete.
Dacă nu-ți place, dă-le jos. Sunt lipite cu scotch.
Vrei să te așezi pe scaun?
Stai să-ți iau asta din drum.
Ai reușit?
Walter, trebuie să plec, altfel intru la necaz,
dar lasă-mă să-ți arăt câteva lucruri.
Aici sunt pantofii tăi, vezi?
- Dean, trebuie să plecăm. - Bine.
- Te aștept în mașină. - Bine.
El nu e șeful meu, apropo.
Ai toate hainele aici: pantalonii, puloverele, tricourile.
Walter, asta e soția ta?
A fost o femeie tare frumoasă!
Bine, mi-a părut bine de cunoștință.
- Mulțumesc. - Mult noroc aici.
Ne mai vedem.
Îmi pare rău...
Știu.
Să nu-ți pară rău, iubire.
Fir-ar să fie!
Sunt doar obosit.
Sunt al naibii de obosit...
Intră, fetiță!
Poate că n-am făcut să pară suficient de confortabil înăuntru.
Sau poate că i-am făcut cușca prea feminină?
Prea feminină?
Da.
I-am putea pune o păturică.
Bine.
- Crezi că-i o idee bună? - Da, hai să aducem o păturică.
Bine, scumpo.
Dar să n-o iei pe aia cu care mă învelesc eu.
Bine, dar s-o întrebi pe mama ta ce pătură putem folosi.
Nu vreau să ne punem beleaua-n cap.
- Bine. Îmi deschizi tu asta? - Da. Ai grijă la mânuțe.
Putem închide poarta, câinele nu-i acolo.
- Poți să duci gunoiul? - Da.
Iubire, mai știi unde am pus...
Am o idee!
Alo?
V-am sunat să văd dacă pot face rezervare pentru diseară.
- Am un bon de cadouri. - Nu...
Ce opțiuni avem?
Au Cupola lui Cupidon. Luăm o cameră acolo?
Nu mă duc la vreun hotel vulgar. Mâine sunt la muncă.
Ce alte oferte mai aveți? Asta-i tot?
Au și o Cameră a Viitorului. Puteți aștepta puțin?
- Ne hotărâm și noi azi, te rog? - Lucrez mâine, n-am cum.
- Iubire, ascultă-mă puțin! - Ce vrei să spui?
Puteți aștepta o clipă?
Ascultă-mă o clipă. Lași curățenia aia puțin?
Te rog, hai să plecăm de-aici, trebuie să mai schimbă mediul.
Iubire, trebuie să mai ieșim și noi din casa asta.
Hai să ne îmbătăm și să facem dragoste.
Mergem la Cupola lui Cupidon sau în Camera Viitorului?
Hotărăște-te, iubire, te rog.
Nu vreau să ne urcăm în mașină la 7:00 și să conducem două ore.
Atunci, iau eu hotărârea. Camera Viitorului.
Pentru două persoane.
- Periera. - Ești nebun.
Mersi.
Fă-ți bagajele, iubire. Ne ducem în viitor.
Să fie oare Cindy Heller?
Bobby Ontario?
Ce mai faci?
- Bine. Tu ce faci? - Supraviețuiesc și eu.
A trecut ceva vreme!
Dar tu?
Tot aici... Am rămas aici, n-am plecat niciodată.
E bine și aici.
- Ești măritată? - Da.
Ce nebunie! E un bărbat norocos.
I-ai fost credincioasă?
Ciudată întrebare să-i pui cuiva pe care nu l-ai mai văzut de-o viață.
Da, dar știi tu... Serios acum.
- Da. - I-ai fost sau nu credincioasă?
Da, nu i-am fost... Adică i-am fost.
De ce te uiți așa la mine?
Nu mă uit la tine în niciun fel.
Bine, atunci.
Hai, să mergem!
Să mergem.
La ce te gândești?
Ce gânduri te frământă?
N-o să-ți vină să crezi pe cine am văzut în magazinul cu băuturi.
- Pe Richard Geico? - Nu, dar bună încercare.
- Pe Jon Bon Jovi? - Pe Bobby Ontario.
- Ce naiba făcea acolo? - Habar n-am, cumpăra băutură.
Doamne! Și de ce-mi spui abia acum?
Fiindcă acum mi-am amintit.
Cum de nu mi-ai spus când eram acolo?
Nu știu, eram amețită, așa că-ți spun acum.
- Ai vorbit cu el? - Numai chestii de complezență.
- "Ce faci"? - Da, m-a întrebat ce mai fac.
Iar tu i-ai spus?
Nu voiam, dar ne-am nimerit în același magazin,
făcând cumpărăturile în același timp.
Aș fi vrut să-l vezi, să nu te mai simți așa.
- S-a îngrășat... - Și ce-mi pasă mie?
- Nu știu. - Nu-mi pasă dacă-i gras sau nu.
Cum adică să mă faci să mă simt mai bine?
Nu știu, tipu'-i un ratat!
Și ce legătură are asta cu mine?
Ce-mi pasă mie dacă el e ratat sau gras?
Poftim?!
De ce spui că m-aș simți mai bine dac-aș ști că s-a îngrășat?
Dacă ar fi în formă, ar trebui să-mi tai venele?
Am spus o prostie fiindcă sunt agitată, bine?
Cum adică ești agitată?
Mă simt ciudat fiindcă și tu te simți la fel.
Ești agitată fiindcă mă simt eu ciudat?
Ce vrea să-nsemne asta?
Da, simt c-am spus o prostie și că mai bine tăceam.
Serios? E o opțiune?
Te întâlnești cu Bobby Ontario și ai de ales dacă să-mi spui sau nu?
Simt că ești supărat. Eu te-am supărat și-mi pare rău.
Am spus ce nu trebuia.
Iubire, tu poți să faci ce vrei.
Bine.
Îmi cer scuze...
- Ce faci? - Trebuie să mă ușurez.
Lângă casa omului?
- Să te ia naiba! - Lua-m-ar!
Bună.
- Ce faci? - Cercetare.
Serios? Cercetare...
Și se presupune că ești paralizată total?
Nu, cei paralizați total nu-și pot folosi mâinile.
Eu sunt semi-paralizată.
Serios?
Bună...
De ce trebuie să te porți mereu ca o zăpăcită?
Vino la mine.
- Hai... - Nu pot.
Știu că vrei și tu, hai...
Nu pot, trebuie să mă duc după bunica.
Am trecut doar să te salut.
- Te sun mai târziu. - Da, mă rog!
- Credeam că ești tata. - Suntem doar noi.
- Cum a fost la atelierul de frumusețe? - De-a dreptul minunat.
Mă bucur.
Cum te-ai simțit când te-ai îndrăgostit?
Vai de mine... Eu nu cred c-am găsit iubirea.
Nici alături de bunicul?
Poate puțin, la început.
Dar nu prea-i păsa de mine, ca om.
Trebuie să ai grijă cu asta.
Trebuie să ai grijă ca omul de care te îndrăgostești...
...să te merite.
Eu nu vreau să ajung ca părinții mei.
S-or fi iubit și ei cândva, nu?
Să fi abandonat oare iubirea înainte să mă nasc eu?
Se presupune că noi trebuie să mâncăm gunoiul ăsta?!
Îmi pare rău.
- Vrei să-ți fac niște ouă? - Nu!
Vreau să te bucuri de cina ta afurisită!
Cum să te mai încrezi în propriile sentimente,
când ele dispar fulgerător?
Crezi că poți afla numai dacă ajungi să iubești.
Tu ești un om bun, scumpo...
Cred că ai dreptul să te încrezi în propriile sentimente.
Trebuie să ai încredere în tine.
Ce-i?
Ce s-a întâmplat?
- Fir-ar! - La naiba!
- Îmi pare rău.
Ea nu voia să-i mărturisească cum că era sătulă
de toți cei ce păreau că vor să-i poarte de grijă.
A atins-o pe obraz, mângâindu-l.
Inima ei bătea așa nebunește, încât el sigur i-o putea auzi.
Mâinile sus.
Îi mângâie părul pe spate.
Atingerea degetelor o învălui într-o senzație de conștientizare.
Urma s-o sărute... Asta-și dorea și ea, nu?
Atunci, de ce simțea că tremură pe marginea unei prăpăstii,
gata să se prăbușească într-o clipă?
Apoi, buzele lor s-au întâlnit, iar ea și-a abandonat gândurile.
Simțea doar tandrețea sărutului lui,
puterea brațelor care-o cuprindeau...
...ritmul potolit al inimii sale sub mâna ei,
pe când se lăsa pradă brațelor sale.
Avea alături o prăpastie în care se prăbușea până peste cap.
Se îndrăgostea de el.
Capitolul 11.
- Bună. - Bună.
Vreau o țigară.
Nu, bunico. E vremea să te culci.
Ești în pat acum, nu poți să fumezi.
Vrei să mai citesc sau ești obosită?
Am nevoie de-o țigară!
Scumpo...
- Putem vorbi o clipă? - De ce?
Crezi c-am furat banii ăia, nu?
- Da, asta crezi. - Ba nu.
Am mai furat bani și știu ce simți când ești prins.
Exact cum mă simt eu acum. N-am furat banii, am o slujbă.
Ai înțeles? Asta mi-e slujba.
- Am înțeles. - Eu câștig bani.
Bine, am priceput.
Bani cu care să pot scoate fetele la întâlniri.
Așa, ca să știi și tu.
E bine de știut.
- Cum te cheamă? - Pleacă.
- Pleacă?! - Exact.
Ciudat nume.
Așteaptă o clipă.
Vreau să-ți dau ceva.
Ia uite, asta-i cartea mea de vizită.
N-am să-ți las un telefon sau vreun număr de telefon,
dar, dacă suni la numărul ăsta și întrebi de mine,
o să-mi spună că m-ai sunat.
Grozav.
Cine să spun că mă caută?
Unde-om fi?
Am ajuns în vaginul unui robot.
Numai camera asta era liberă?
Ți-am spus, aveam de ales între Cupola lui Cupidon și asta.
Vrei să văd dacă putem face rost de Cupola lui Cupidon?
Eu pregătesc ceva de băut.
N-avem nici ferestre.
Ce pat mișto, nu? Ia uite aici!
Patul ăsta se rotește. Ai văzut șmecheria?
Alo, uită-te la mine!
Nu cred că avem nici frigider.
Uite-așa o să se râdă în viitor.
Doamne sfinte!
Credeam că venim aici să petrecem o seară fără copii.
Alo? Da, numai puțin.
Scumpa mea, mami e la telefon. Vrea să vorbească cu tine.
- Bună, mami! - Bună, scumpo! Ce faci?
Da?
Bine, scumpo.
Nu uita să mergi la toaletă înainte să te bagi în pat.
Pa, te iubesc!
Frankie, i-auzi cum se râde în viitor.
Încearcă și tu.
Frankie, ai pârțâit cumva? Te-am auzit cumva pârțâind?
Frankie!
Te iubesc la nebunie, trebuie să închid.
Te sărut. Pa pa!
Ce faci?
Poftim? Ce ți se pare că fac?
Ești toată dezbrăcată și udă...
Eu comand mâncare. Vrei și tu?
Știi ce-mi place mie.
Închizi ușa, te rog?
- Ce faci? - Tu ce crezi?
Iubire... Ridică-te.
De ce ești așa țâfnos?
Nu știu, habar n-am...
- Vrei ceva de băut? - Chiar te rog!
- Bună. Ce mai faceți? - Bine, mulțumesc.
Sunteți bunica ei, nu? Mă bucur să vă cunosc.
- Cindy? - Da.
- Putem vorbi cinci minute, te rog? - Nu vreau să mai vorbesc cu tine.
Bunico, știți că aveți o nepoată minunată?
- Sigur că știu! - E incredibilă!
Ți-am adus florile astea. Le iei, te rog?
Cindy, te rog... Îmi acorzi măcar cinci minute?
E ridicol, nici măcar nu vorbești cu mine.
Hai, Cindy!
Eu încerc să-mi cer scuze, iar tu te porți ca o scorpie?!
Cred c-ar trebui să nu mă mai gândesc la asta,
dar nu pot.
Cred c-am văzut prea multe filme despre dragoste la prima vedere.
- M-a sunat cineva? - Nu.
Mersi.
Tu ce părere ai despre dragostea la prima vedere?
Crezi că te poți îndrăgosti de cineva la o simplă privire?
Ideea e că simțeam c-o cunosc, înțelegi?
Ai simțit asta vreodată?
Te simți de parc-ai mai văzut-o și-o cunoști dintotdeauna.
Exact.
E doar un sentiment. De fapt, n-o cunoști.
Da, probabil n-o cunosc, nu?
Exact.
Totuși, simțeam c-o cunosc...
Dacă-ncerci să gândești ca o femeie,
o să te debarasezi de gândurile astea.
- Crezi că gândesc prea mult? - Da, exagerat de mult.
- Știi deja unde locuiește, nu? - Nu, își vizita bunica.
De ce nu te întorci la bunica ei, s-o întrebi unde locuiește?
- Ar trebui să mă-ntorc, nu? - Da... Asta dacă-ți place.
Fata asta pare diferită, nu știu.
Stai așa. Cum adică, diferită?
Nu știu, dar am o presimțire.
Știi când te prinde o melodie și-ți vine să dansezi?
Da.
- Bună. - Bună.
- Știi ce s-a întâmplat cu Walter? - Cu cine?
Cu Walter.
Domnul care s-a mutat acum vreo lună în capătul holului?
Nu știu nimic despre cineva care să poarte numele de Walter.
Bine.
Pot să vă mai întreb ceva?
Care-i treaba cu fata care era aici acum vreo lună?
Fata aceea tânără, blondă.
I-am dat cartea mea de vizită, dar nu m-a sunat.
Cum o cheamă?
- Cindy. - Cindy...
- Îi transmiteți c-am salutat-o? - Da, sigur.
Pot să stau lângă tine? Toate locurile sunt ocupate.
- Bine. - Mersi.
Tocmai am vorbit cu bunica ta.
- Sună ciudat, nu? - Da.
Hai să-ți explic.
M-am dus să-l văd pe Walter, care nu mai e acolo.
De asta am vorbit cu ea.
Nu știi ce s-a întâmplat cu tipul ăla, Walter?
Da, dar tu știi ce s-a întâmplat cu el?
Nu, nu știu ce s-a întâmplat cu el.
Ce s-a întâmplat?
Și așa trebuie să-mi arăți?
- La ce te așteptai? - Cum adică?
Sunt bătrâni. Tu așa ai vrea să trăiești?
- Cum? În azilul acela? - Da.
Nu știu, dar eu n-o să îmbătrânesc.
Iar el e fraier c-a murit.
- Walter a fraier c-a murit? - Da.
- Dar tu ce-o să faci, istețule? - N-o să mor.
- Tu o să mori? - Cu siguranță.
- Ce-ai spus? - Am spus că da, sigur mor.
Cu o asemenea atitudine, sigur o să mori.
N-o face, moartea e pentru fraieri.
Tu să nu faci asta.
- Dar tu ce-o să fac? - N-o să mor.
Am fost să-i duc ăsta. Nu-i drăguț? L-am găsit.
- Ia uite. - El e?
Da, cu soția lui. Nu-i așa că-i chipeș?
- Ia uite ce frumoasă e ea! - Asta înseamnă că-i nebună.
Din proprie experiență zic:
cu cât e fata mai frumoasă, cu atât e mai nebună.
Fapt care înnebunește și bărbatul.
Tu probabil ești dusă rău cu pluta.
Nu-i vina ta, dar toată lumea te tratează diferit.
Faci glume nesărate, dar lumea tot râde.
Asta cred că te înnebunește.
Îmi place cum complimentezi și insulți tu în același timp.
În măsură egală.
Cu ce te-am jignit eu?
Mi-ai spus că sunt nebună și nu sunt haioasă.
Nu știu dacă ești haioasă. Spune-mi o glumă.
Un pedofil și un băiețel se duc în pădure.
Pedofilul și copilul tot înaintează în pădure, pe măsură ce se întunecă.
Ei se tot afundă în pădure,
iar copilul se uită la pedofil și-i spune:
"Domnule, mi-e frică!",
iar pedofilul se uită la el și-i spune:
"Tu ești speriat, copile?"
"Gândește-te că eu tre' să ies singur din pădure."
Nu ți se pare amuzant?
- Nu, îmi pare rău. - Mie mi se pare haios.
Te înțelegi bine cu bunica ta, nu?
Da, mă face să râd.
Nimeni nu mai vorbește în familia mea.
Iar când vorbesc, mai degrabă urlă.
Eu n-o să mă însor niciodată.
Trăiești într-un oraș frumos. Îți place?
E-n regulă.
- Unde vrei să pleci? - La școală.
- Și ce vrei să studiezi? - Medicina.
- Serios? - Foarte.
- Da, sigur! - Vorbesc serios.
Fetele care arată ca tine nu se duc să studieze medicina.
Dar eu cum arăt?
Fetele ca tine sunt super-modele.
- Ai vreun talent? - Vreun talent ascuns?
Washington, Adams, Jefferson, Madison, Monroe, Adams, Jackson, van Buren,
Harrison, Tyler, Polk și Taylor...
Ăștia sunt toți președinții.
...Fillmore, Pierce, Buchanan.
Lincoln, Johnson, Grant și Hayes, Garfield, Arthur, Cleveland, Harrison,
Cleveland, McKinley, Roosevelt și Taft, Wilson, Harding, Coolidge, Hoover.
Franklin Roosevelt, Harry S. Truman, Dwight D. Eisenhower, John F. Kennedy,
Lyndon Johnson, Richard Nixon, Ford, Carter, Reagan, Clinton și Bush.
Super-tare!
Știi să dansezi?
- Știi să dansezi step? - Dar tu?
Nu, dar stai așa.
Eu cânt un cântec, iar tu dansezi.
Bine?
Vino aici!
Vino așa la mine.
Chiar aici, în spatele inimii. Ba în fața inimii.
Eu nu prea știu să cânt.
Trebuie să fredonez stângaci ca să pot cânta.
Trebuie să cânt tare stupid.
- Bine? - Da.
Hai că te pricepi!
Acum să dansezi lent la partea asta.
Mănânci aia?
De ce nu faci ceva?
La ce te referi?
Nu știu...
Ce vrea să-nsemne asta? Cum adică să fac ceva?
Nu e nimic ce ți-ai dori să faci?
- Cum ar fi? - Nu știu.
Ești priceput la atâtea lucruri, încât ai putea face orice.
Ești bun în tot ceea ce faci. Nu-ți dorești să faci și altceva?
Decât ce? Să fiu soțul tău și tatăl lui Frankie?
Ce-ai vrea tu să fac?
În scenariul tău de vis, în care eu fac ceva la care mă pricep,
care-ar fi acel lucru?
Nu știu, te pricepi la atâtea lucruri, ai putea face atâtea...
- Tu ai o mare capacitate. - Pentru ce?
Poți să cânți, să desenezi, poți să...